Officiell

Användarguide

Linux Mint 4.0 “Daryna”

Standardutgåvan - “Main Edition”

Dokument Version 4.1

Svensk översättning – Rev. 7: Zwopper

Innehållsförteckning

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

Innehållsförteckning	2

Introduktion till Linux Mint	3

Historia	3

Syfte	4

Versionsnummer och kodnamn	4

Utgåvor	5

Om du behöver hjälp	5

Installation av Linux Mint	6

Ladda ner ISO-filen	6

Nerladdning via Torrent	7

Installera en Torrent klient	8

Ladda ner torrent filen	8

Nerladdning via en nerladdningsspegel	8

Läs Versionsinformationen “Release Notes”	8

Kontrollera MD5-signaturen	9

Bränn ISO-filen till CD	10

Starta Live-CD'n	11

Installera Linux Mint på din hårddisk	11

Första uppstarten	25

Introduktion till Linux Mints skrivbord	31

Skrivbordsmiljön Gnome	31

MintDesktop	31

MintMenu	36

Lär känna Mintmenyn - “mintMenu”	37

Platsmenyn - “Places”	37

Systemmenyn - The “System” menu	42

Programmenyn - The “Applications” menu	47

Sökfältet - The “Search” field	52

Välj dina Favoritprogram	53

Gör dina egna genvägar	55

Ändra utseendet på MintMenyn	55

Återställ ursprungliga inställningar	57

Ersätt MintMenyn med Gnome-menyn	58

Ändra andra inställningar	59

Lägg till/Ta bort program	63

Pakethantering i Linux Mint	63

Installera nya program	64

mintInstall & Programportalen – The Software Portal	64

Synaptic & APT	68

Ta bort program	70

APT	71

Synaptic	71

Updatera ditt system och dina program	73

Att använda mintUpdate	73

Få ut det mesta av ditt skrivbord	77

Kopiera och klistra med musen	77

Gör anteckningar med Tomboy	78

Dela filer med mintUpload	80

Att använda ett Mint-Space-konto med mintUpload	82

Arkivera e-post och websidor som PDF	84

Sammanfattning	84

Introduktion till Linux Mint

Linux Mint är ett operativsystem konstruerat för att köras på PC-datorer av x86-typ.

På samma sätt som en dator kan använda Microsoft Windows kan det använda Linux Mint istället, eller till och med använda sig av båda. När en dator är konfigurerad för att använda både Windows och Linux brukar man säga att den kan “dual-boota” (användaren väljer vilket operativsystem som ska startas när datorn sätts igång). Så är även fallet med Apple Mac OS, med BSD, med andra varianter av Linux och rent generellt med andra operativsystem. En dator kan till och med “multi-boota” och erbjuda en lång rad olika operativsystem vid uppstart. microwavemicrowave

Linux Mint fungerar utmärkt på egen hand utan något krav på något annat operativsystem, men det fungerar dessutom alldeles utmärkt med andra operativsystem genom att automatiskt upptäcka dem och komunicera med dem. Om du till exempel installeraerar Linux Mint på en dator som använder sig av Microsoft Windows (XP, Vista eller någon annan version), kommer Linux Mint att upptäcka Windowsinstallationen och automatiskt skapa en “dual-boot” så du vid uppstart av datorn kan välja mellan att starta Linux Mint eller Windows, du kommer dessutom att ha full åtkomst till dina Windowsfiler från Linux Mint.

Eftersom Linux är säkrare, stabilare, mer effiktivt och nuförtiden lättare att använda än Windows, så erbjuder det ett mycket bra alternativ för såväl privatpersoner som företag.

Historia

Linux Mint är ett modernt operativsystem. Dess utveckling startade så sent som 2006. Det är uppbyggt på väl beprövad mjukvarubas och använder bland annat Linux kärnan, GNU verktygen och skrivbordsmiljön Gnome. Dessutom bygger den vidare på den populära distributionen Ubuntu som i sin tur baseras på det väldokumenterade Debian projektet och använder dessa sytem som sin bas.

Linux Mint projektet fokuserar på att förenkla det dagliga datoranvändandet och att så långt det är möjligt se till att tekniken aldrig kommer ivägen för användandet. Under ytan på operativsystemet finns en stabil Linuxgrund, ett enormt programutbud och en samling väl integrerade tjänster, allt för att underlätta ditt dagliga datoranvändande.

Linux Mint blev snabbt en populär distribution och är nu en av de mest använda PC operativsystemen i världen.

Syfte

Syftet med Linux Mint är att tillhandahålla ett effektivt, lättanvänt operativsystem som hemmaanvändare och företag kostnadsfritt kan använda och som dessutom är så elegant som möjligt.

En av ambitionerna med Linux Mint projektet är att bli förstahandsalternativet till Microsoft Windows på PC-datorer genom att göra det lätt för alla att använda avancerade teknologier, istället för att begränsa dem eller att få dem att utseendemässigt påminna om något som redan finns i Windows.

Målet är inte att kopiera utseendet från vare sig Microsoft Windows eller Apple Mac OS, utan att utveckla det vi anser vara den idealiska användarmiljön.
Vi strävar efter att maximalt utnyttja det bästa av dagens mest avancerade teknologier som existerar i Linuxvärlden och göra det på ett sådant sätt att alla kan dra nytta av de mest avancerade funktionerna på ett så enkelt sätt som möjligt.

Versionsnummer och kodnamn

Den här guiden omfattar version 4.0 av Linux Mint vars kodnamn är “Daryna”. Versionsnummer och kodnamn har är uppbygda enligt följande logik i Linux Mint:

Versionsnumret avgörs av vilken version av Ubuntus förråd som används.
Linux Mint 4.0 använder förråden från “Gutsy Gibbon”, vilket motsvarar den 4de
Ubuntu-utgåvan sedan starten av Linux Mint projektet.
Underutgåvornas versionsnummer i Linux Mint motsvarar en utgåva med samma förrådskällor som huvudutgåvan vad Ubuntu kompabilitet beträffar.

Linux Mint utgåvorna använder kvinnonamn som kodnamn:

Första bokstaven i kodnamnet motsvarar versionsnumret i alfabetet.

Kodnamnen är i alfabetisk ordning.

Den sista bokstaven i ett kodnamn är alltid “a”.

Till dags dato har Linux Mint använt sig av följande kodnamn:

Version	Kodnamn
1.0	Ada
2.0	Barbara
2.1	Bea
2.2	Bianca
3.0	Cassandra
3.1	Celena
4.0	Daryna

Med början från Linux Mint 4.0 - Daryna, kommer utgivningstakten att bli var sjätte månad och underversioner kommer inte användas.

Utgåvor

Den här guiden omfattar standardutgåvan - “Main Edition”.

En utgåva är en version av Linux Mint som är specialiserad för att tillgodose specifika behov. Nedanstående uppräkning beskriver de populäraste utgåvorna:

Main Edition - Standardutgåvan

Light Edition (samma som standardutgåvan men utan multimediaavkodare och patentskyddade teknologier, mest avsedd för USA och Japan där patentlagstiftningen kräver att dessa avkodare inte får inkluderas.)

KDE Community Edition (använder sig av skrivbordsmiljön KDE)

XFCE Community Edition (använder sig av skrivbordsmiljön XFCE)

miniCD Community Edition (rymms på en 350MB miniCD)

Fluxbox Community Edition (extremt resurssnål, bra för äldre datorer)

Som du ser kallas en del av utgåvorna “Community Edition”. Det betyder att de utvecklas och underhålls av Linux Mint Communityt. Om du är osäker på vilken utgåva som är rätt för dig, ska du ska välja standardutgåvan - Main Edition.

Om du har för avsikt att distribuera eller använda Linux Mint komersiellt i USA eller Japan och är osäker på patentlagstiftningen, bör du använda dig av Light Edition.

Om du behöver hjälp

Linux Mint-användare är vanligtvis mycket vänliga och hjälpsamma. Om du har frågor eller problem relaterade till Linux Mint så är det lättaste sättet att ta hjälp av mer erfarna användare via internet, ofta får du mycket snabbt hjälp med att lösa dina problem och med dina nyvunna erfarenheter kanske du själv kan hjälpa någon i din tur.

Det första du bör göra är att registrera dig på “Linux Mint Forumet”. Det här är den primära platsen att få snabb hjälp på: http://www.linuxmint.com/forum

Om du vill chatta med andra användare kan du ansluta dig till IRC-chattrummet. I Linux Mint startar du bara “XChat-Gnome” från menyn. Om du använder ett annat operativsystem eller en annan IRC-klient se till att du ansluter till irc.spotchat.org servern och anslut dig sedan till kanalen: #linuxmint.com.

Linux Mint använder Ubuntus förråd och är därför helt kompatibelt med dessa, så 99% av alla resurser, artiklar, guider och till och med mjukvara utvecklad för
Ubuntu 7.10 “Gutsy Gibbon” fungerar också för Linux Mint 4.0 “Daryna”. Om du inte hittar hjälp för ett specifikt ärende för Daryna, se även till att söka på ärendet i samband med Ubuntu “Gutsy Gibbon”.

Observera: Ubuntu är ett annat operativsystem baseat på GNU/Linux.

Observera: Ett förråd kan liknas vid en förvaringsplats på internet där mjukvara lagras och är tillgängligt för operativsystemet att installera och uppgradera ifrån. De flesta operativsystem baserade på GNU/Linux använder förråd och ansluter till dem via HTTP eller FTP för att installera och uppdatera inte bara sig själva utan alla program som stöds..

Slutligen om du inte hittar hjälp på egen hand, eller om du vill försäkra dig om att alltid få förstklassig hjälp direkt från utvecklarna, så kan du köpa support via denna internetadress: http://linuxmint.com/support.php

Installation av Linux Mint

Du kan ladda ner Linux Mint gratis. Det är beroende på version vanligtvis en ISO fil på runt 700MB som du behöver för att bränna en CD. CD'n är sedan startklar och tillhandahåller ett “live-operativsystem” vilket innebär att du kan prova det utan att innehållet på din hårddisk påverkas.

Om du gillar vad du ser så kan du välja att installera Linux Mint på din dator, direkt från
“Live-systemet”. Alla nödvändiga verktyg för eventuell ompartionering(uppdelning av hårddisken) och installeraationverktyg finns redan på CD-skivan.

Ladda ner ISO-filen

Observera: Om du inte har bredband eller om din internetanslutning är för långsam för att hämta 700MB så kan du beställa en installeraations-CD genom att gå till följande adress:
http://på-disk.com/index.php?manufacturers_id=70

Besök Linux Mints nerladdningssida här: http://www.linuxmint.com/download.php

Välj sedan den senaste utgåvan som du är intresserad av.

Du borde mötas av en sida som ser ut ungefär som den här under:

På denna sida ska du hitta:

en MD5 signatur

en torrent-länk

en lista med nerladdningsspeglar

Filen du ska ladda ner är en ISO-fil. Det finns två sätt att hämta den här filen, via torrent (ett “Peer to Peer”-protokoll) eller via en nerladdningsspegel (HTTP eller FTP protokoll). När din nerladdning är klar, kan du kontrollera att din ISO-fil inte är skadad eller ändrad av obehöriga genom att kontollera dess MD5-signatur.

Nerladdning via Torrent

Torrent är ett “Peer to Peer” (P2P) protokoll. Istället för att ladda ner från en central plats, låter en torrent dig ladda ner delar av ISO-filen från flera ställen över hela internet

Ju fler männsikor som laddar ner ISO-filen, desto högre blir nerladdningshastigheten. Detta är det rekomenderade sättet att ladda ner Linux Mint.

Installera en Torrent klient

Först behöver du ha ett program för att kunna använda torrent-filen.

Om du använder Linux kan du installera “Deluge”. När du senare använder Linux Mint, kan du hitta “Deluge” via synaptic (pakethanteraren), eller via programportalen.

Om du använder Windows kan du använda dig av till exempel Azureus
( http://azureus.sourceforge.net/ ).

Ladda ner torrent filen

Nästa steg är att ladda ner torrent-länken på Linux Mints hemsida och att ladda ner torrent- filen. Den här filen är mycket liten och du ska öppna den med din torrentklient.

Torrentklienten kommer förmodligen att fråga dig var du vill spara din ISO-fil, välj en plats och vänta tills nerladdningen är klar.

Mer information om the torrent-protokollet hittar du på följande adress: http://en.wikipedia.org/wiki/BitTorrent

Nerladdning via en nerladdningsspegel

Om du inte kan använda torrent-protokollet eller om du inte orkar engagera dig (det här inträffar vanligtvis på måndag morgon) titta då i listan med nerladdningsspeglar och välj en av dem. De tillhandahåller en länk till ISO-filen i sin helhet som du kan klicka på för att starta nerladdningen.

Viktigt: Kom ihåg att bandbredden är begränsad och desto fler människor som laddar ner från en spegel, desto långsammare blir nerladdningshastigheten för alla som laddar ner från den spegeln.

Läs Versionsinformationen “Release Notes”

Din nerladdning kan komma att ta upp till en timmes tid, så nu har du den perfekta möjligheten att bekanta dig med de nya funktionerna i den utgåvan som du håller på att ladda ner.

Release Notes är en websida som belyser följande information:

Vad är de nya funktionerna som inkluderas i den här utgåvan?

Finns det några kända problem med den här utgåvan?

Hur kan jag uppgradera från den the föregående utgåvan?

Versionsinformationen innehåller också skärmdumpar och är oftast lätta att läsa.
Du kan naturligtvis ta reda på de här sakerna på egen hand genom att använda systemet, men risken finns att du missar en del saker och det vore synd att inte känna till en ny funktion bara för att du inte läst versionsinformationen.

För att hitta versionsinformationen för din utgåva besök den här sidan: http://www.linuxmint.com/releasenotes.php

Kontrollera MD5-signaturen

Nu när du läst versionsinformationen och otåligt vill sätta igång att prova alla nya funktioner bör din nerladdning mer eller mindre vara färdig. Du är nu redo att bränna en CD och starta från den… men... vänta lite!

Om CD'n är felaktig kommer du att uppleva en massa skumma buggar och det kanske inte finns någon som kan hjälpa dig. De två vanligaste anledningarna till att en CD är felaktig är:

Någonting gick fel under nerladdningen och din ISO-fil är inte identisk med originalet.

Någonting gick fel under bränningen och din CD är inte riktigt som den ska.

MD5-signaturen, som finns på Linux Mints nerladdningssida, är ett snabbt sätt för dig att försäkra dig om att din ISO-fil är identisk med originalfilen. Kontrollera därför ISO-filen innan den ska brännas och undvik på så sätt en massa potentiella nervslitande problem.

Om du använder ett Linuxsystem så har du förmodligen redan md5sum installerat. Öppna en terminal där din ISO-fil finns (till exempel, om “LinuxMint-4.0.iso” finns på ditt skrivbord), öppna en terminal och skriv:

cd

cd Desktop

md5sum LinuxMint-4.0.iso

Detta komando borde generera en serie till synes slumpmässiga tecken, dessa representerar din ISO-fils MD5-signatur. Den här signaturen är unik för den Linux Mint ISO-fil du nyss laddat ner, vilket innebär att om någon skulle mixtrat med filen, eller något blivit fel under nerladdningen så kommer ett helt annat värde att genereras.

Jämför din signatur med den som finns på Linux Mints nerladdningssida. Om signaturerna är identiska, så är din ISO-fil också identisk med Linux Mints originalfil och nu är det dags att bränna din CD-skiva.

Om du använder Windows, så har du förmodligen inte md5sum installerat. Du kan hämta den här: http://www.etree.org/md5com.html

Plasera ISO-filen och “md5sum.exe” i samma katalog (exempelvis direkt under C:\) och välj “kör” i startmenyn skriv “cmd.exe”. I komandopromptmiljön, skriv in följande komandon:

C: (Tryck Enter)

cd \ (Tryck Enter)

md5sum LinuxMint-4.0.iso (Tryck Enter)

Jämför sedan signaturen med den på Linux Mints nerladdningssida.

Bränn ISO-filen till CD

Nu har du en ISO-fil vars integritet är kontrollerad med hjälp av MD5. Nu är du redo att bränna den till en CD-skiva.

Observera: Vissa utgåvor kan kräva en DVD-skiva. Om ISO-filen är större än 700MB behöver du en DVD (helst en DVD-R).

Skaffa en blank CD-R (CD-RW kan också fungera, men är kända för att inte alltid vara helt kompatibla) och glöm inte att märka din CD så du vet vad den innehåller. Det kanske låter dumt, men det händer allt som oftast att man “glömmer” att märka sin CD och plötsligt sitter man där med 20 omärkta skivor. Att behöva gå igenom allihopa varje gång man behöver installera något är lika kul som att äta köttbullar med sugrör!…
...så se till att du märker dina CD-skivor.

Placera den tomma märkta CD-R-skivan i brännaren och gör dig redo att bränna din ISO-fil.

Om du använder ett Linuxsystem med Gnome (du måste klicka på “Ignorera” när du blir tillfrågad om vad du vill göra med din tomma CD-skiva när du matat in den), högerklicka på ISO-filen och välj “Skriv till skiva”.

Om du använder ett Linuxsystem med KDE, starta K3B och i “Verktygmenyn” välj “Skriv ISO-fil”.

Om du använder Windows kan du till exempel använda ISORecorder eller InfraRecorder:

http://isorecorder.alexfeinman.com/isorecorder.htm

http://infrarecorder.sourceforge.net/?page_id=5

Observera: Se till att bränna ISO-filen “till disk”, inte “på disk”. Ett mycket vanligt misstag, speciellt för de som använder Nero, är att bränna ISO-filen på disken, som en datafil. ISO-filen är en skivavbildning vars innehåll ska brännas till disk, inte filen som sådan, eftersom den först måste avkomprimeras för att bli användbar. Efter avslutad bränning ska du inte se ISO-filen då du bläddrar i CD-skivans filstruktur utan mappar med namn såsom “casper” eller “isolinux”... Så se till att bränna avbildningen till disk och inte ISO-filen på en datadisk. De flesta bränningsprogram har ett speciellt menyval för att bränna från skivavbildningar, så se till att du inte bara kopierar ISO-filen till CD, utan att du faktiskt får användning för den!.

Starta Live-CD'n

Mata in CD-skivan i din optiska enhet och starta om din dator.
Du bör nu mötas av en skärm som ser ut som den här under:

Observera: Om din skärm inte visar ovanstående bild och din dator startar upp på vanligt vis, så är det förmodligen för att datorns BIOS-inställningar inte har din optiska enhet som första uppstartsskiva. Starta om datorn och tryck F1, F2, Delete, Escape (eller vad det nu är för tangent som du behöver trycka på för att ta dig till datorns BIOS_inställningar) väl där leta efter “Boot”, eller “Boot options” välj CD som första val, spara dina inställningar (vanligtvis med “F10”-tangenten) och starta sedan om din dator.

Installera Linux Mint på din hårddisk

Från första skärmen välj det förvalda “Start Linux Mint” och tryck på Enter.
LiveCD'n borde nu starta och du bör se en skärm med en statusindikator enligt nedanstående bild:

Observera!: Om det uppstår problems och Linux Mint inte startar som det ska, välj “Start Linux Mint in safe graphics mode” och tryck på “F6”-tangenten. Nu borde du se en rad med diverse alternativ på. Ändra raden och ersätt “quiet splash --“ med “nosplash noapic noacpi --” som illustreras av skärmbilden på nästa sida, tryck sedan på Enter:

Oavsett vilket startalternativ du använder dig av så borde “live-systemet” straxt vara igång och du bör se ett skrivbord som påminner om bilden på nästa sida:

Linux Mint är i det här skedet inte installerat på din dator, det körs helt enkelt frånCD-skivan. Systemet du ser framför dig ser exakt ut som det kommer att göra när du installerat det på din dator.

Ha kul med det och känn efter om du trivs med det. Ha dock i åtanke att det är extremt långsamt på grund av att det körs från CD-skivan. När det väl är installerat på din hårddisk kommer Linux Mint att vara mycket snabbare.

När du känner dig redo, dubbelklicka på “Install”-ikonen på skrivbordet.

Installationsprogrammet startas...

I föregående kapitel av den här guiden insisterade vi att du borde läsa versionsinformationen. Om du trots detta inte har läst den, så får du chansen igen. Klicka på “Release Notes” i installationsfönstret. Har du inga planer på att läsa den överhuvudtaget oavsett hur många gånger vi tjatar om det, så är det upp till dig, det finns väl inget mer vi kan göra antar jag, men du...

Läs den! Allvarligt talat gör det! Läs den!

Hur som helst, fortsätt med att välja ditt språk och tryck på “Forward”-knappen.

Välj sedan din plats genom att klicka på kartan på den plats som är närmast dig.
Syftet med detta steg är att avgöra vilken tidszon du befinner dig i.
Förvissa dig om att “Current time” är riktig och klicka sedan på “Forward”-knappen.

Observera!: Ibland misstar sig installationsprogrammet på grund av att det inte känner av om det är sommar eller vintertid, så även om du valt rätt stad, så kan tiden visas felaktigt. Ignorera detta och komihåg att korrigera tiden när du installerat Linux Mint färdigt.

Välj rätt tangentbordslayout. Om du är osöker på exakt vilken layout du ska välja, så klicka på textinmatningsfältet och börja skriv. Förvissa dig om att tecknen du skriver på tangentbordet överenstämmer med de på skärmen. Vissa layouter skiljer sig bara åt vad gäler accenter, specialtecken och så vidare, så se till att du provar även dessa tecken.

När du är klar, klicka på “Forward”-knappen.

Nu är det dags att “partitionera” din hårddisk, detta är förmodligen det enda komplexa steget i hela installeraationsprocessen.

Låt oss gå igenom ett par saker innan vi fortsätter med det här steget.

I din dator lagras filerna på en hårddisk. Man kan dela upp en hårddisk i “partitioner” så att varje “partition” kan användas för att lagra olika slags data. Om du till exempel tänker använda både Linux och Windows på samma dator, så behöver du minst en “partition” för varje operativsystem.

I Windows, tilldelas “partitionerna” en enhetsbokstav (till exempel C: eller D:). I Linux benämns hårddiskarna efter vilken fysisk enhet de är & ett nummer som talar om vilken “partition” det gäller.

I Linux kallas din första hårddisk “/dev/sda”, din andra hårddisk kallas “/dev/sdb” och så vidare. “Partitioner” på dessa hårddiskar identifieras av en siffra, så är till exempel “/dev/sda1” den första “partitionen” på den första hårddisken.

Observera!: 0m du bara har en hårddik och bara snabbt vill ändra storleken på “partitionen” med Microsoft Windows och kunna starta både Windows och Linux Mint, kan du välja “Guided - Resize” metoden och helt enkelt välja den storlek du vill avsätta för Linux Mint (3GB är minimum, 10GB eller mer rekomenderas). I den här guiden utgår vi ifrån att du själv vill definiera dina “partitioner”, men om det känns som överkurs, så använd bara “Guided – Resize” valet och gå vidare till nästa steg..

Välj “Manual” och tryck på “Forward”-knappen.

Nu borde du se en tabell som visar partitionerna på din/a hårddisk/ar. Exemplet ovanför visar 2 hårddiskar (/dev/sda och /dev/sdb) med 3 respektive 4 partitioner.

Som du kan se i det här exemplet har den första hårddisken 2 Linux partitioner (av typen “ext3”) och den andra hårddisken har 4 Windows partitioner (2 av typen FAT och 2 av typen NTFS).

För att installera Linux Mint behöver du skapa 2 nya partitioner, en av typen SWAP, och en av typen EXT3.

Om de existerande partitionerna på din hårddisk tar upp all plats och du inte kan skapa några nya partitioner kan du ändra en befintlig partition genom att markera den i listan och trycka på “Edit partition” och ändra storlek på den.

Observera!:Swap-partitionen – Växlingspartitionen, används av Linux för att växla data på hårddisken när RAM-minnet inte räcker till för att hålla alla körande program i minnet. Storleken på din Swap partition bör vara dubbelt så stor som mängden RAM-minne, har du till exempel 1 GB RAM, så bör din Swap-partition vara 2GB stor.

När du skapar huvudpartitionen for Linux Mint se till att den blir 10GB eller större (det går att använda en partition på 3GB men du kommer kanske att vilja installera fler program och spara lite personliga filer och då växer behovet snabbt). Se också till att sätta “/” som monteringspunkt under valet “Mount point” och välj “ext3” som filsystem.

När alla partitioner är definierade kan du välja monteringspunkt för var och en av dem. Monteringspunkter representerar var i Linux Mints filsystem partitionerna kommer synas. Din förvalda Linux Mint-partition ska använda “/”, andra partitioner använder oftast “/media/” fäljt av dess namn.

Se till att “Format” är ikryssat för Linux Mint-partitionen men inte för de partitioner du hade från början.

När du är klar, slut ögonen, be en bön och klicka på “Forward”. Om det här steget skrämde upp dig lite så är det helt i sin ordning. Det borde höja din adrenalinnivå och få dig att njuta av upplevelsen ännu mer! Det finns ingen anledning att oroa sig!
Det här var det enda komplicerade steget i hela installationsprocessen och nu kommer följande steg att kännas som rena barnleken.

Observera!: Om följande varningstext visas, ignorera den helt enkelt genom att trycka på “Ignore”.

Skriv in ditt namn, ett användarnamn och ett lösenord. Varje gång du startar Linux Mint kommer du att använda dig av ditt användarnamn och ditt lösenord. När Linux Mint är installerat kan du skapa fler användarkonton om du vill.

Ge datorn ett namn. Det kommer att användas för att identifiera datorn i ett nätverk, men används även av systemet internt. Om du aldrig funderat på att namnge dina datorer så är det hög tid! Vanliga namn är blomnamn (ros, tulpan etc.) eller planeter (mars, jupiter, etc). Det är helt upp till dig vilka namn du använder, men se till att välja namn du gillar och som du kommer ha lätt att komma ihåg.

Observera!: Användarnamn och datornamn får bara bestå av små bokstäver!

När du är klar, klicka på “Forward”-knappen.

Nu visas en summering av de val du gjort.

Det finns också en “Advanced”-knapp som låter dig göra saker som är så avancerade att om du kände till dem så skulle du förmodligen inte läsa den här guiden! :-)

När du är klar klicka på “Install”-knappen.

Installationen borde ta mindre än 10 minuter.

Observera!: Om du valt Engelska som språk så kan du hoppa över installationen av språkpaket genom att klicka på knappen “Skip” när den dyker upp!

Observera!: Om du valt ett annat språk än Engeska, kommer installationsprogrammet att ladda ner språkpaketen från internet. Se till att din dator kan ansluta till internet för att det här steget ska fungera, om den inte kan ansluta till internet, tryck på “Skip” så kan du installera språkpaketen efter att installationen är klar och du har startat upp ditt nyinstallerade system.

När installationen är klar klicka på “Restart Now”-knappen och live-system stängs av.

När du blir ombedd, plocka ur CD-skivan och tryck Enter.

Ditt Linux Mint-sytem är nu klart att användas!

Första uppstarten

Efter du startat om bör du mötas av skärmen ovan. Det här är uppstartsmenyn som också kallas “Grub”. Om du har Microsoft Windows eller något annar operativsystem installerat på din dator kommer Linux Mint att upptäcka dem och placera dem i uppstartslistan.

Linux Mint laddas nu. Den här skärmen kallas för ”Usplash”.

När Linux Mint har laddat klart borde du se en skärm som den ovanför som uppmanar dig att ange ditt användarnamn och därpå ditt lösenord. Det här är inloggningsskärmen, eller den kallas också “GDM”. Ange ditt användarnamn och det lösenord du valde under installationen.

Eftersom det här är din första inloggning och det är ett speciellt ögonblick, (ditt första möte med den här utgåvan) möts du av Mintassistenten - “The mintAssistant” - som välkomnar dig till ditt nya system.

Här kan du ange ett lösenord för “root-kontot”. Root-kontot är huvudadministratören i datorn, en så kallad “super user”. I Linux Mint, får den förvalda användaren (du med andra ord) automatiskt administrativa rättigheter, så du behöver egentligen inte aktivera “root-kontot”. Många andra Linux system kräver dock att du aktiverar det här kontot och är du van vid det så har du den möjligheten här. Är du det minsta osäker på hur den här funktionen ska användas, klicka bara på “Forward”-knappen.

I nästa steg blir du tillfrågad om du vill se små lustigheter och “spådomar” i terminalen. Här gör du som du själv vill, här finns inget rätt eller fel, gör som du själv vill! När du bestämt dig, gör ditt val och klicka på “Forward”-knappen.

Läs igenom summeringen och klicka på “Apply”-knappen.

Nu är ditt Linux Mint system klart att börja användas. Klicka på “Close”-knappen.

Introduktion till Linux Mints skrivbord

Den här guiden kommer fokesera på de teknologier och verkty som är unika för Linux Mint, samt information om en del program och teknologier som är förvalda i Standardutgåvan - “Main Edition“.

Skrivbordsmiljön Gnome

“Skrivbordet” är den del av operativsystemet som hanterar de objekt som syns på din skärms skrivbord: Panelen, Skrivbordsbakgrunden, Kontrollpanelen, Menyer…etc.

Standardutgåvan av Linux Mint använder sig av skrivbordsmiljön “Gnome”, som är lätt att använda och fokuserar på att förenkla för användaren.

Du kan läsa mer om skrivbordsmiljön Gnome i “Gnome Desktop User Guide” på den här adressen: http://www.gnome.org/lära/users-guide/gnome2.14-user-guide.pdf

Trots att Linux Mint 4.0 använder sig av Gnome 2.20 och användarguiden skrevs för Gnome 2.14 tar den upp det mesta i skrivbordsmiljön Gnome och kan vara dig till hjälp när du ska upptäcka din nya skrivbordsmiljö.

MintDesktop

MintDesktop är ett verktyg utvecklat av Linux Mint som låter dig konfigurera diverse inställningar av ditt “Gnome skrivbord”.

Starta mintDesktop genom att klicka på “Daryna” (längst ner till vänster på skärmen välj “Inställningar” (eller “Preferences” om du inte hämtat svenskt språkstöd) och klicka på “mintDesktop”.

Gränsnittet i mintDesktop är mycket lättanvänt. Fliken “Desktop Items” låter dig bestämma vad som ska synas på skrivbordet.

Fliken “Nautilus Mode” låter dig välja hur du navigerar genom filsystemet. Nautilus är namnet på Gnomes filhanterare.

Om du väljer “Browser mode” kommer Nautilus att använda samma fönster för att utforska olika mappar. Om du till exempel öppnar din “Hemmamapp” och sedan klickar på “Dokument” kommer “Dokument” att öppnas i samma fönster som din hemmamap.

Om du väljer “Spatial mode” kommer Nautilus att öppna varje mapp i ett nytt fönster, så om du öppnar din “Hemmamapp” och klickar på “Dokument”, kommer två fönster att vara öppna, ett för din “Hemmamapp” och ett för “Dokument”.

Fliken “Network Autobrowsing” låter dig använda en unik funktion i Linux Mint. Om din dator är ansluten till ett Windows Nätverk och det finns delade Windows-mappar, arbetsgrupper eller till och med Domäner, så kommer du med hjälp av den här funktionen att kunna bläddra runt i dessa nätverksresurser som om det vore filer i din egen dator. Du når alla dessa resurser genom att öppna mappen “Network” i din “Hemmamapp”.

Observera!: Beroende på hur nätverket är konigurerat fungerar inte allteid det här som önskat. Kom också ihåg att ändringar som görs på den här filken kräver att datorn startas om för att ändringarna börja gälla.

Fliken “Splash Screens Restoration” tillhandhåller tre knappar som du kan använda för att återställa uppstartsbilderna (så kallade “splash screens”) för Amarok, OpenOffice och Gimp. På grund av att dessa applikationer underhålls av ett underliggande projekt (Ubuntu) och inte direkt av Linux Mint, kan säkerhetsuppdateringar ändra deras uppstartsbilder.

För att återställa Amaroks uppstartsbild klicka på den första knappen.

För att återställa OpenOffice.Orgs uppstartsbild klicka på den andra knappen.

För att återställa Gimps uppstartsbild klicka på den tredje knappen.

MintMenu

Linux Mint kommer med en egen unik “mintMenu”. Den inspirerades ursprungligen av SuSes “Slab- meny” men har utvecklats mycket sedan dess.

Linux Mint har också Gnomes standardmenu som du kan aktivera för att ersätta eller komplettera “mintMenu” med. Du kommer lite längre fram att få lära dig hur du gör det. MintMenyn är värd att lära sig och oavsett om den skiljer sig från vad du är van att använda eller inte, så är den full med unika finesser som är svårt att vara utan när man vant sig med att ha dem.

För att öppna Minmenyn, klicka på “Daryna”-knappen längst ner till vänster på skärmen.

Lär känna Mintmenyn - “mintMenu”

Platsmenyn - “Places”

Längst upp till vänster i MintMenyn ser du en del som kallas “Places” med 5 knappar. Dessa knappar ger dig snabb åtkomst till de viktigaste platserna i ditt system.

Knappen “Computer” visar alla lagringsenheter som är anslutna till din dator. Om dina partitioner är monterade och “MintDesktop” är inställt på att visa “Mounted Volumes” på skrivbordet, så kommer du förmodligen inte att använda den här platsen så ofta. Om du valt att inte visa monterade volymer - “mounted volumes” på skrivbordet eller om du behöver montera en partition som inte är automatiskt monterad, så kan det vara bekvämt att ha den här platsen inom bekvämt räckhåll.

Till skillnad från föregående knapp så är knappen Hem - “Home” en av de MintMeny-knappar du kommer använda oftast. Har du använt Gnome förut är du förmodligen van att klicka på “Hem-ikonen” på skrivbordet. När du har flera fönster öppna, eller skrivbordet skyms av diverse program så ger MintMenyn dig en snabb genväg till din “Hemmamapp”.

Din “Hemmamapp” innehåller alla dina personliga inställningar och filer du sparar hamnar också här om du inte väljer någon annan plats.MintDesktop skapar ett flertal mappar för att du lättare ska kunna organisera dina filer. Du kan ta bort de här mapparna om du vill, men mitt råd är att döpa om dem till sina svenska motsvarigheter och behålla de du känner att du behöver.

VIKTIGT – för Svenska användare!

Mappen “Desktop” får inte döpas om då det är en systemfil, den här mappen är exakt vad det låter som den innehåller allt som du ser på ditt skrivbord, så att spara en fil i den här mappen är samma sak som att spara den direkt på skrivbordet.

Mappen “Network” får inte heller döpas om (även detta är en systemfil).

Här kommer alla nätverksresurser att monteras och du kan snabbt komma åt delade resurser genom ett klick på den här mappen.

Mappen “Desktop” visar som sagt alla filer som finns på ditt skrivbord.

Mappen Papperskorg - “Trash” visar alla filer som du valt att flytta till papperskorgen.

När du högerklickar på en fil kan du bland annat välja att “Flytta till papperskorgen”, eller “Ta bort”. Om du väljer “Ta bort” kommer filen att tas bort permanent och du kan inte ångra dig i ett senare skede, så använd den här funktionen med varsamhet. Om du väljer “Flytta till papperskorgen” kommer filen att flyttas till papperskorgen” som du kan nå från MintMenynh”, därifrån kan du återställa filen om du vill, eller välja att tömma papperskorgen när du förvissat dig om att du inte behöver återställa något av innehållet i papperskorgen.

Systemmenyn - The “System” menu

Det finns en sektion kallad “System” längst ner till vänster i MintMenyn. Den här sektionen har 5 knappar som ger dig snabb tillgång till viktiga systemfunktioner.

Programportal-knappen - “Software Portal” startar programmet “MintInstall”.
Det här programmet är det rekomenderade sättet att installera program i Linux Mint, eftersom det är utvecklat direkt av Linux Mints utvecklingsteam. Vi kommer att gå igenom det här programmet mera grundligt i ett kommande kapitel.

Pakethanteraren - “Package Manager”-knappen startar ett programet “Synaptic”. Det här programmets uppgift är att hantera paketen som är installerade på ditt system och de paket som är tillgängliga i förråden - “repositories”. Om det här verkar obegripligt, bara lugn, vi ska dyka djupare i pakethanterarens funktioner lite längre fram i den här guiden.

Kontrollpanel - “Control Center”-knappen startar Gnomes Kontrollpanel. Här kan du konfigurera varenda liten aspekt av din skrivbordsmiljö och av din dator i största allmänhet. En noggrannare genomgång av Kontrollpanelen kommer du kunna ta del av i ett kommande kapitel.

“Terminal”-knappen startar en “Terminal” som låter dig mata in kommandon till din dator, om du är van vid Microsoft Windows tänker du förmodligen “MS-DOS commands? Lägg av!”. Det är bara att hålla med om att Terminalen inte är det sexigaste programmet i Linux Mint, men du bör känna till att det utan jämförelse är det absolut kraftfullaste och långt ifrån svårt att använda.

Förr eller senare kommer du att behöva använda Terminalen och ju mer du använder den, desto bättre kommer du att tycka om den (oavsett om du gillar idéen av att gilla den ...eller inte). Kommer du ihåg när du var barn och gillade vissa saker så mycket att du inte skulle kunna föreställa dig ett liv utan dem nu? Terminalen kommer att bli en ny sådan sak” Mot slutet av den här guiden kommer du förmodligen att vara helt beroende av den – Inte för att du behöver använda den, utan för att vissa saker är så mycket snabbare, säkrare, ja till och med enklare att göra än med motsvarande grafiska verktyg!

Sist i systemmenyn hittar du knappen “Avsluta” - Quit” den visar en dialogruta som låter dig välja mellan följande åtgärder:

“Logga ut” stänger din session och tar dig tillbaka till inloggningsskärmen GDM

“Lås skärm” Startar skärmsläckaren och lösenordskyddar din session.

“Växla användare” lämnar din session öppen i bakgrunden och tar dig tillbaka till inloggningsskärmen - GDM, så att en annan användare kan logga in.

“Vänteläge” sparar din session till RAM och din dator går i sparläge tills du trycker på en tangent.

“Viloläge” sparar din session till hårddisken och din dator stängs av.

“Starta om” startar om datorn.

“Stäng av” stänger av datorn.

Programmenyn - The “Applications” menu

Linux Mint CD'n är komprimerad och innehåller omkring 2.5GB med data. Programmen som installeras automatiskt när du installerar Linux Mint är en del av det “Förvalda Programutbudet “Default Software Selection”.

Eftersom ett av syftena med Linux Mint är att det ska vara lättanvänt och att allt “bara ska fungera” direkt efter installationen, är flera program installerade från början för att du direkt ska komma igång med de vanligaste och viktigaste uppgifterna.

På högra sidan av MintMenyn ser du alla installerade program. De är organiserade i kategoriers. Den första kategorin är “Alla” - “All” och som du förmodligen listat ut innehåller den en lista på alla program som är installerade i ditt system.

De tre sista kategorierna Sytemverktyg - “System Tools”, Inställningar - “Preferences” och Administration - “Administrations” låter dig välja verktyg och programför att konfigurera och administrera Linux Mint. Vi går igenom dessa verktyg senare eftersom de också finns med på Kontrollpanelen.

De 5 kategorierna i mitten ger dig tillgång till de flesta program du behöver i ditt dagliga datoranvändande. Vartefter du installerar nya program kan nya kategorier att dyka upp.

Under Tillbehör - “Accessories” hittar du följande program:

Name	Description
Miniräknare	En miniräknare
Teckentabell	Ett verktyg för att snabbt klippa & klistra specialtecken (tillexempel tecken du inte når från ditt tangentbord)
Ordbok	En ordbok (kräver internetanslutning för att fungera)
Diskanvändningsanalysator	Ett verktyg som visar dig information om innehållet på din hårddisk.
Ta en skärmbild	Ett verktyg för att ta skärmbilder - “screenshots”. Du kan också starta det här programmet med “Print Scrn”-tangenten på tangentbordet för att ta en skärmbild av det du ser på skärmen, eller med “ALT”+”Print Scrn” för att ta en skärmbild av det aktiva fönstret.
Terminal	Terminalen
Textredigerare	En textredigerare vid namn “gedit”
Tomboy-anteckningar	Ett program för att skriva anteckningar
Sökverktyget Tracker	Ett verktyg som låter dig söka efter filer i din dator.

Under Grefik - “Graphics” hittar du följande program:

Name	Description
Bildredigeraren Gimp	Ett program för att ändra, konvertera och skapa bilder. Det här brukar kalla Linux motsvarighet till Photoshop.
OpenOffice.org Ritning	OpenOffice ritverktyg.

Under “Internet” hittar du följande program:

Name	Description
Firefox	En Webläsare
Thunderbird	Ett E-postprogram
Pidgin	Ett “Instant Messenger”-program kompatibelt med: AIM, Bonjour, Gadu-Gadu, Google-Talk, GroupWise, ICQ, IRC, MSN, MySpaceIM, QQ, SIMPLE, Sametime, XMPP, Yahoo och Zephyr)
Java Web Start	Ett verktyg som samlar alla “Java Web Start”-program du installerat.
Xchat-GNOME	Ett IRC-chat-program som automatiskt ansluter dig till Linux Mint-chatrummet (mycket användbart om du vill prata med andra Linux Mint användare).

Under Kontor - “Office” hittar du följande program:

Name	Description
OpenOffice.org Databas	Ett databasprogram (alternativ till Microsoft Access).
OpenOffice.org Presentation	Ett presentationsprogram (alternativ till Microsoft Powerpoint och kompatibelt med PPS)
OpenOffice.org Kalkylark	Ett kalkylprogram (alternativ till Microsoft Excel och kompatibelt with XLS)
OpenOffice.org Ordbehandlarer	Ett ordbehandlarprogram (alternativ till Microsoft Word och kompatibelt med DOC.)

Under Ljud & Video - “Sound & Video” hittar du följande program:

Name	Description
Amarok	En musikspelare som spelar internetradio, strömar musik från internet och online music tjänster och för att lyssna & organisera din musiksamling, synka din iPod etc.(alternativ till iTunes).
Movie Player	En multimediaapplikation som är kompatibel med de flesta video och ljud-filer (alternativ till Microsoft Media Player)
Serpentine	Ett program för att bränna ljud-CDs från en samling ljudfiler.
Sound Juicer	Ett program för att göra MP3 eller OGG-filer från en ljud-CD.

Sökfältet - The “Search” field

Om du inte minns var i menyn ett visst program finns, eller om du vill få fram det snabbare kan du använda MintMenyns sökfunktion. klicka helt enkelt på “Daryna”-knappen längst ner till vänster på skärmen och börja skriv namnet eller beskrivningen på programmet du letar efter.

Medans du skriver filtrerar sökverktyget i realtid bort program som inte matchar det du skriver, för att slutligen lämna kvar det du söker efter.

Välj dina Favoritprogram

En del program kommer du använda oftare än andra, då är det bra att ha snabb tillgång till dem, här kommer favoritmenyn in i bilden.

MintMenyn låterdig välja favoritprogram & ger dig snabb åtkomst till dem.

Högerklicka på valfritt program i MintMenyn och välj Visa i favoriter - “Add to Favorites”. I exemplet ovan läggs Amarok till som Favoritprogram.

Du kan också “dra & släppa” ett program på favorit - “Favorites”-knappen som du hittar längst upp till höger i MintMenyn. I ovanstående exempel läggs Thunderbird till i favoritmenyn.

Klicka på Favoriter - “Favorites”-knappen i MintMenyns översta högra hörn för att se dina favoritprogram.

Du kan högerklicka på dina favoritprogram för att organisera dem med följande menyval: “Insert Separator”, “Insert Space”, “Move Up”, “Move Down”, Ändra dem: (“Edit”) eller ta bort dem från listan med favoriter (“Remove”).

I exemplet ovan har vi lagt till Amarok, Firefox, Thunderbird, Pidgin och Xchat till våra favoriter och vi har separerat dem i tre olika grupper.

Om du väljer att använda Favoriter, kommer MintMenun automatiskt att visa dem istället för listan med alla program. Du kan såklart se dina andra program genom att klicka på knappen Alla Program - “All Applications” längst upp till höger i MintMenyn.

Gör dina egna genvägar

Om du inte gillar idéen på att använda “Favoriter-menyn” för att komma åt dina program, så kan du välja att använda panelen eller skrivbordet istället.

Du kan “dra & släppa” programmet du vill från menyn till panelen eller skrivbordet.
I exemplet ovan gör vi en genväg till Thunderbird på skrivbordet och en genväg till Xchat på panelen.

Ändra utseendet på MintMenyn

Du kan förändra MintMenyn på många sätt!

Högerklicka på “Daryna” och välj Inställningar - “Preferences”.

Konfigurationsredigeraren för MintMenyn öppnas.

Här kan du ändra värdet för “applet_text” om du vill ändra menyns namn ifrån “Daryna” till någonting annat.

Du kan också ändra färgerna som används av menyn, kanternas färg & bredd och till och med hur de olika sektionerna är organiserade inom själva menyn.

En del inställningar har omedelbar effekt, medans andra kräver att MintMenyn startas om. Läs kapitlet “Återställ ursprungliga inställningar” för att få reda på hur MintMenyn tas bort & läggs till i panelen.

Återställ ursprungliga inställningar

Om du vill återfå de ursprungliga inställningarna, högerklicka på Menyknappen på panelen, välj “Ta bort från panelen”, öppna sedan en terminal och skriv:

gconftool-2 --recursive-unset /apps/mintMenu

Högerklicka sedan på en tom plats på panelen och välj “Lägg till i panelen”.

Välj sedan “Linux Mint Menu” i listan.

Ersätt MintMenyn med Gnome-menyn

Om du kommer fram till att du inte gillar MintMenyn hur bra den än månde vara utan vill använda den vanliga Gnome-menyn istället kommer följande steg visa dig hur ska göra.

Högerklicka på menyknappen på panelen och välj “Ta bort från panelen”.

Högerklicka sedan på en tom plats på panelen och välj “Lägg till i panelen”.

Välj sedan “Huvudmeny” om du vill ha den förenklade Gnome-menyn, “Menyrad” om du vill ha den förvalda Gnome-menyn eller “Linux Mint Menu” om du vill följa vårt råd, trots att du inte gillade den, (vilket just nu vore ganska tokigt även om vi tycker att det vore rätt val att göra).

Ändra andra inställningar

Det finns många saker du kan sätta din personliga prägel på i MintMenyn, två av de mest användbara är att visa kommentarer i programlistan och att använda flera kolumner för dina favoritprogram. Dags att lära sig något nytt!

Högerklicka på “Daryna” och välj Inställningar - “Preferences”.

I vänstra kolumnen expandera “plugins" och välj “applications”. I högerkolumnen kan du nu ändra antalet kolumner för dina favoritprogram genom att ange ett annat värde för “fav_cols” och bestämma om du vill visa komentarer för programmen i MintMenyn genom att bocka för “show_category_icons”.

I exemplet ovan har vi satt antalet kolumner till 2. Vi har valt 8 favoriter och organiserat dem. Som du ser får vi plats med flera program på samma utrymme (du kan få lägga till & ta bort program några gånger, eftersom MintMenyn inte låter dig flytta föremål från en kolumn till den andra, men slutresultatet är definitivt värt det!).

I exemplet ovan har vi instruerat MintMenyn att visa komentarer under programmen. Det här får menyn att se lite rörigare ut, men ger mer utförlig information om programmen.

Lägg till/Ta bort program

Pakethantering i Linux Mint

Om du är van vid Microsoft Windows så är du förmodligen inte bekant med begreppet “paket”. Faktum är att Pakethantering är antagligen den största bristen i Microsoft Windows och anledningen till att det är så sårbart.

Om du installerar Windows på en dator inser du snart att det inte följer med så många program. Det kommer finnas flera sorters filer du inte kan öppna, dokument som är oläsbara, internetsidor som inte ser ut som de ska och grundläggande saker som inte går att göra och så vidare. Det kan till och med vara så illa så en stor del av din hårdvara inte känns och därför inte fungerar. Så efter några timmars installerande av program och ändlöst letande efter drivrutiner, så håller du fortfarande på att surfa runt från den ena sidan till den andra för att hitta tredje parts program… du behöver ett programm för att hantera komprimerade filer, en officesvit, ett antivirusprogram, etc… Problemet är uppenbart: Du använder en viss version av Windows som testats av Microsoft. När du sedan börjar lägga till program från en annan tillverkare, är du då säker på att den tillverkaren utvecklat och testat sitt program med just din specifika version av Windows? Har han testat sambandet mellan sitt och alla andra program du installerat? Sannolikt inte! ...och slutligen… kan du lita på den som gjort programmet? Naturligtvis kan du lita på Mozilla, OpenOffice, IBM och andra välrenomerade programmakare, men hur är det med okända shareware-programerare, eller alla dessa okända antivirusprogram?

Ett annat problem med sättet som program installeras i Windows är att Windows inte underhåller dem. Det är istället upp till programmen själva att se till att de blir uppdaterade eller att de inte blir det... itself dictates hur it is updated or om it is at all. You ha no way of keeping all din software up to date.

Ännu ett problem med sättet som program installeras i Windows är att de flesta programinstallationerna är statiska. De flesta programmen kommer som enorma EXE-filer eller arkiv som inte bara innehåller programmet du vill ha, utan alla bibliotek som det programmet behöver. Naturligtvis är det så att ju fler program du installerar, desto fler instanser av samma bibliotek får du och när du uppdaterar det ena programmet så uppdateras inte biblioteken för de andra programmen som behöver de biblioteken, utan du får uppgradera de ett efter ett.

Programhantering är radikalt bättre i Linux och i alla moderna operativsystem. Paket definierar delar av mjukvara som kan vara beroende av varandra. Linuxdistributioner underhåller vanligtvis all mjukvara du behöver och garanterar att den här mjukvaran har testats och paketerats för din utgåvan och din distribution.

Så när du till exempel installerar Opera, Real Player eller Google Earth i Linux Mint, kommer inte de här programmen från Opera, Real eller Google. Naturligtvis kommer själva grunden till programmet från de ursprungliga utgivarna, men bara efter att de testats och paketerats för just din utgåva och version blir de tillgängliga för dig. Så med andra ord, du borde aldrig behöva klicka dig runt på internet för att få tag på program, allting du behöver finns redan där testat åt dig och ditt system och allt du behöver göra är att installera de paket du vill ha.

Linux Mint uppdaterar sig själv automatitiskt genom ett verktyg som heter mintUpdate som inte bara updaterar operativsystemet utan dessutom alla andra program som är installerade i din dator.

Om det här är första gången du hört talas om pakethantering och undrar hur du klarat av all din tid i Windows utan en pakethanterare, är svaret: “Inte en aning! Det är helt ofattbart att Vista inte har en, eftersom det har funnits i Linux sedan 90-talets början.”

Hur som helst, nu räcker det med sarkasm! Dags att lära sig hur man installerar program in Linux Mint, hur man tar bort dem och hur man ser till att allt är uppdaterat.

Installera nya program

En del av de mest populära programmen som inte installerats tillsammans med Linux Mint är Opera, Skype, Acrobat Reader, Google Earth och Real Player. Du kanske också vill installera några spel (det finns många BRA GRATIS SPEL till Linux).

mintInstall & Programportalen – The Software Portal

Lättaste sättet att installera program i Linux Mint är att använda Programportalen - “Software Portal” och ett verktyg kallat MintInstall.

Öppna MintMenu och välj Programportal - “Software Portal”.

MintInstall öppnas. I det här exemplet ska vi installera internetläsaren “Opera”. Du kan öppna programportalen från MintInstall genom att klicka på “Go to the Software Portal”då öppnar Firefox följande sida: http://www.linuxmint.com/software ) annars kan du välja att söka efter program direkt i MintInstall.

I båda fallen öppnar Firefox Programportalen och visar ett sökresultat som matchar det du sökt efter (i exemplet “opera”) antingen i programnamnet, eller dess beskrivning. Klicka på programmets namn.

Nu kommer sidan för Opera öppnas, en beskrivning av paketet och några skärmbilder visas. Om du loggar in på programportalen kan du betygsätta programmet och skriva en recension, som kan hjälpa andra att välja rätt program. När du är klar klicka på “Install Now”.

Välj “Öppna with mintInstall” (du kan spara .mint filen om du vill installera programmet vid ett senare tillfälle).

MintInstall öppnas igen och frågar om du vill installera Opera. Klicka “Yes”, och så snart systemet laddat ner och installerat Opera kan du se den i “Internet-kategorin i MintMenyn.

De populäraste och mest kända programmen är tillgängliga på Programportalen och du kan installera dem via mintInstall.

Observera!: Med mintInstall kan du bara installera ett program i taget.

Synaptic & APT

Om du vill installera mer än ett program i taget, eller om du letar efter ett program som inte finns på Programportalen, erbjuder Linux Mint ytterligare två sätt att installera program. Den ena är ett grafiskt verktyg vid namn “Synaptic” och den andra är ett komandoradsverktyg som heter “APT”.

Dags att se hur vi kunde ha installerat Opera med de här verktygen istället:

Öppna MintMenyn och välj Pakethanterare - “Package Manager”.

Klicka på “Sök”-knappen och skriv “opera”. Gå igenom paketlistan och hitta det som beskriver “The Opera Web Browser”. klicka i rutan och välj “Markera för installation” klicka sedan på knappen “Verkställ”.

Dags att se hur vi kunde ha installerat Opera med hjälp av komandoradsverktyget APT.

Öppna MintMenyn och välj “Terminal”. Skriv sedan in följande kommando:

apt install opera

Observera!: Se till att synaptic är stängt innan du använder APT. Synaptic använder sig av APT så båda kan inte vara igång samtidigt.

Som du ser är APT extremt lätt att använda trots att det inte är grafiskt. Om du är ny i Linuxvärlden föredrar du säkert att använda ett grafiskt gränssnitt, men allt efter som tiden går, föredrar du säkert att saker och ting går snabbt och effektivt och som du kan se så är det snabbaste sättet att installera Opera att skriva “apt install opera”. Det kan inte bli enklare än så!

Det finns en stor skillnad mellan Programportalen och Synaptic/APT. Med Synaptic och APT hanterar du paket. Vårt exempel med Opera var mycket enkelt och bestod enbart av ett paket, vars namn också var “opera”, men det är inte alltid på det här sättet, ibland kanske du inte vet vad ett paket heter. Ibland kanske du inte ens har tillgång till just det paketet av någon anledning.

Programportalen är annorlunda på grund av att den låter dig installera “program” genom att den väljer rätt “programpaket” åt dig, inte bara från förråden (paketdatabasen) som Synaptic och APT har tillgång till, utan också från andra platser på internet.

Så du kan använda Programportalen av två olika anledningar:

På grund av att du inte är van att använda APT/Synaptic

På grund av att med hjälp av den kan du installera program som du inte har tillgång till med de andra verktygen.

Ta bort program

Märkligt nog är det svårare att ta bort program än att installera dem. Skälet till detta är ganska enkelt, du upplever det som att du installerar ett program, vad du egentligen installerar är en samling paket. Så om du vill ta bort ett program… behöver du veta namnen på paketen som hör ihop med det.

I de flesta fall är paketets namn samma som namnet på programmet och då är det lätt.

I många fall är det en massa paket med konstiga namn, som man inte alltid är säker på om man behöver eller inte. Med tiden och ökad erfarenhet kommer du att bli mer och mer bekant med paketen och om de är bibliotek, meta-paket (tomma paket som är beroenden till flera program / används för att installera mer än ett program) eller faktiska program.

Dags att lära oss hur man tar bort ett specifikt paket, och vi använder samma exempel som i föregående kapitel: Vi ska avinstallera Opera.

APT

Lättaste sättet att avinstallera ett specifikt paket är att använda APT. Än en gång pratar vi om komandoradsverktyget, men titta så lätt det är:

Öppna MintMenyn och välj “Terminal”. Skriv sedan följande kommando:

apt remove opera

Observera!: Se till att synaptic är stängt innan du använder APT. Synaptic använder sig av APT så båda kan inte vara igång samtidigt.

Klart! med ett enda kommando har du installerat Opera från din dator.

Synaptic

Hur lätt det än må vara att använda komandoraden, så tycker en del människor bättre om att klicka sig fram i en grafisk miljö, även om det tar längre tid och är mindre precist.
Men Linux handlar om valfrihet så låt oss visa hur man gör samma sak via ett verktyg med grafiskt gränssnitt.

Öppna MintMenyn och välj Pakethanterare - “Package Manager”.

Klicka på “Sök”-knappen och skriv “opera”. Gå igenom paketlistan och hitta det som beskriver “The Opera Web Browser”. klicka i rutan och välj “Markera för avinstallation” klicka sedan på knappen “Verkställ”.

Updatera ditt system och dina program

If a new version of any package installerat på din computer is made available du kan upgrade to it. It kan be a security update for some component of the operating system, it kan be an optimization in one specific library or it kan even be a newer version of Firefox. Basically, din system is made of packages och any part of it kan be updated by getting a package update. This means replacing the current package with a newer version.

There are many ways to do this but only one of them is recommended.

You could use APT to upgrade all din packages with one simple command (“apt upgrade”) or du could use Synaptic och klicka the “Mark All Upgrades” knappen but we strongly recommend du don’t do that. The reason is simply because these tools don’t make any distinctions when it comes to applying updates och assume that du vill all of them.

Some parts of the system are safe to update och some other aren’t. For instance, by updating din kernel (the part which is responsible among other things for hardware recognition) du might break din sound support, din wireless card support or even some applications such as VMWare or Virtualbox which are closely linked to the kernel.

Att använda mintUpdate

Linux Mint har ett verktyg som heter MintUpdate. Det ger mer information om updateringarna och låter dig bestämma hur du vill hantera dem. Det ser ut som ett hänglås och finns på panelen högra del i nederkant på din skärm.

Om du placerar muspekaren på den, kommer den att tala om för dig om ditt system är uppdaterat eller om det finns nya uppdateringar tillgängliga.

Om du klickar på låset öppnas MintUpdate och visar dig de uppdateringar som är tillgängliga. Gränssnittet är mycket lätt att använda. För varje updatering kan du läsa beskrivningen, ändringsloggen (det är här utvecklarna dokumenterar de ändringar de gjort i paketet), och eventuellt om Linux Mint har utfärdat någon varning eller extra information om updateringen. Du kan också se vilken version som är installerat på din dator för närvarande och vilken version som är tillgänglig för dig att upgradera till. Slutligen kan du se stabilitetsnivån som denna uppgradering tilldelats.
Varje paketuppgradering presenterar förbättringar eller löser säkerhetsrisker men det betyder inte att de är riskfria och dessutom kan de i sig medföra nya buggar. Stabilitetsnivån sätts därför individuellt för varje paket av Linux Mint och ger dig en indikation på hur säkert det är för dig att installera en viss uppgradering.

Du kan klicka på kolumnerna för att sortera efter stabilitetsnivå, status, paketnamn eller efter version. Du kan välja alla updateringar eller avmarkera dem genom att använda “Clear” och “Select All”-knapparna.

Nivå 1 och Nivå 2 updateringar är riskfria och du bör alltid installera dem. Nivå 3 updateringar “borde vara säkra” och trots att vi rekomenderar att du installerar dem,

se till att du går igenom listan med uppdateringar noga. Om du upplever problem med en specifik Nivå 3 updatering så kan Linux Mints utvecklingsteam höja risknivån på den till en Nivå 4 eller Nivå 5 för att varna eller till och med avråda andra från att installera den.

Om du klickar på “Preferences”-knappen bör du se en ruta som den ovanför. Från början är MintUpdate inställt på att informera dig om Nivå 1, 2 och 3 updateringar. Du kan välja att göra Nivå 4 och 5 synliga - “visible”. Det här kommer göra att fler uppdateringar blir synliga i listan. Om du vill (men detta rekomenderas inte alls) kan du även göra Nivå 4 och 5 updateringar säkra - “safe”. Det här medför att de också kommer att markerasl för installation i MintUpdate.

MintUpdate räknar bara säkra updateringar. Så när det talar om för dig att ditt system är uppdaterat, menar det att det inte finns några uppdateringar tillgängliga på den nivå som du valt som säker.

MintUpdate visar bara uppdateringar markerade som synliga - “visible” i listan.

Om du till exempel valt att göra alla nivåer synliga men bara Nivå 1 och 2 säkra, kommer du att se en massa uppdateringar i listan, men MintUpdate kommer förmodligen tala om att ditt system är uppdaterat.

Fliken “Auto-Refresh” låter dig definiera hur ofta MintUpdate letar efter updateringar.

Fliken “Update Method” låter dig definiera om MintUpdate ska installera nya beroenden eller inte. Om till exempel paket A version 1 är installerat på din dator och paketA version 2 blir tillgämgligt, men version2 har ett nytt beroende på paketB som inte är installerat på din dator… vad händer då?

Om du låter den här rutan vara avmarkerad kommer inte version 2 att synas i listan med uppdateringar.

Om du markerar den här rutan, så kommer version 2 att synas och om du väljer att installera den så kommer den att installera paketB som ett beroende.

Var försiktig med den här möjligheten eftersom beroenden kan installera nya paket åt dig, men de kan dessutom ta bort paket som du redan har installerat.

Den sista fliken låter dig ändra de ikoner som MintUpdate använder.

Observera!: Om du får felmeddelanden av MintUpdate (“Can’t refresh list of packages” till exempel) kan du kontrollera MintUpdates loggar. Öppna en terminal och skriv “cd /usr/lib/linuxmint/mintUpdate/logs” sedan “ls –lrt” och titta på den sista raden som syns i listan med kommandot “more filename”. För det mesta har det sitt ursprung i ett problem med din /etc/apt/sources.list eller dina nätverksinställningar. Tveka inte att ställa frågor på forumet om du stöter på ett problem du inte kan lösa.

Få ut det mesta av ditt skrivbord

Får du ut det mesta av ditt skrivbord? Trycker du ofta “CTRL+C” på ditt tangentbord för att kopiera en text? Öppnar du ofta en texteditor för att snabbt kunna skriva ner något du inte får glömma? Hur delar du med dig av dina filer till dina vänner? Det finns många sätt att utföra enkla sysslor, en del smidigare än andra. Det här kapitlet ska visa dig någrar specialtrix i Linux, Gnome och Linux Mint skrivbordet, som hjälper dig att få ut det mesta av ditt system.

Kopiera och klistra med musen

De flesta människor är vana vid att klicka på någon “Redigera”-meny eller att högerklicka på innehållet de vill kopiera. I Linux Mint kan du göra så här också, precis som du skulle gjort i Windows. Men de flesta GNU/Linux operativsystems låter dig dessutom kopiera och klistra innehåll med musens bekvämlighet. Det fungerar så här: Den vänstra knappen kopierar och mittenknappen klistrar in, så enkelt är det!

Dags att prova. Öppna OpenOffice ordbehandlare, en textredigerare, eller vilket program du vill som låter dig mata in text. Skriv ett par meningar. Markera en del av texten med den vänstra musknappen. I Windows skulle du markerat texten, klickat på “Redigera”-menyn och valt “Kopiera” från den. En del avancerade användare skulle använt en tangentbordskombination exempelvis “CTRL+C”. I Linux är det mycket enklare. I och med att du markerat texten så har du kopierat den. Jajjamen! Texten är nu kopierad till din “musbuffert”, du behöver inte trycka på någonting annat!

Klicka nu på någon annan del av dokumentet för att flytta markören dit och klicka på mittenknappen på din mus (eller hjul-klicka om du har en mus med hjul, eller tryck in både vänster och högerknapparna samtidigt om din mus bara har två knappar). Som du ser så har texten du markerade förut blivit inklistrad.

Desto mer vana du får, desto snabbare kommer du bli på att kopiera och klista in innehåll. Den här tekniken fungerar på de flesta Unix och GNU/Linux operativsystem.

Observera!: Musbufferten är inte samma som den som används av Gnome skrivbordet. Så du kan kopiera en sak med musen och något annat med “CTRL+C” eller med “Redigera”-menyn. Tack vara det här kan du kopiera två objekt samtidigt och beroende på hur du kopierat dem kan du klistra in dem med antingen den mittersta musknappen eller med “CTRL+V” eller via “Redigera”-menyn.

Gör anteckningar med Tomboy

Alla gör anteckningar. Oavsett om det är en adress vi får av någon på telefon, en evigt växande ATT GÖRA-lista eller något speciellt vi måste komma ihåg, oräkneliga är de tillfällen då vi behöver göra en snabb anteckning. En del har massvis med handskrivna lappar runt datorn och aldrig finns det en fungerande penna när man behöver den, en del startar tunga program som inte direkt är lämpade för att göra anteckningar med (OpenOffice Ordbehandlare till exempel är inte så smidig till anteckningar) men mycket få människor använder program som är direkt gjorda för att skriva anteckningar. I Linux Mint, heter programmet som tar hand om den saken Tomboy-anteckningar. Du hittar det bredvid “Darnya”-knappen nere till vänster på skärmen.

Tomboy-anteckningar är ett superenkelt verktyg. Genom att klicka på det får du en lista med alla dina anteckningar. Du kan skapa nya anteckningar genom att klicka på “Skapa ny anteckning!”.

En ny anteckning öppnas. Genom att ändra dess titel ändrar du också dess namn. Du kan skriva vad du vill i anteckningen och stänga den utan att spara den. Innehållet du skrev i din anteckning kommer alltid att vara tillgängligt genom Tomboy-anteckningar, du behöver inte spara någonting, du kan till och med starta om eller stänga av datorn.
Din anteckning behöver inte sparas, den sparas automatiskt medan du skriver den.

Om du vid något tillfälle bestämmer dig för att du inte behöver ha kvar en viss anteckning längre kan du öppna den anteckningen och klicka på “Ta bort”-knappen.

Om du skriver namnet på en annan anteckning i din anteckning, kommer Tomboy automatiskt att skapa en länk till den andra anteckningen och genom att klicka på den öppnar du din andra anteckning.

Dessutom kan du använda flera olika formatteringar i din anteckning och använda dig av de många andra funktionerna som finns i Tomboy-anteckningar (synkronisering, sökfunktioner, exportera anteckningar till PDF/HTML...etc).

Dela filer med mintUpload

Det är lätt att skicka ett kalkylblad eller ett dokument till någon. Öppna bara e-post-programmet och bifoga det som en bilaga. Men vad gör du om du vill skicka bilder från semestern? Eller en film? Får det plats i ett e-post-meddelande? Kommer filstorleken att bli ett problem? Naturligtvis blir det det. E-post med bilagor går bra så länge filerna inte är för stora. Om du vill skicka större filer, vanligtvis större än 1MB så behöver du en annan lösning.

De flesta använder en on-line-service till det här, picasa.net for sina bilder, youtube.com för sina videos men om allt du vill är att skicka filerna till någon och inte nödvändigtvis publicera dem till allas beskådan så är inte den lösningen heller idealisk. Andra människor använder uppladdningstjänster som vanligtvis är fulla av annonser, har massor med begränsningar, inte så smidigt då både du och dem du vill skicka filerna till (behöver logga in, etc..) och definitivt inte integrerat med ditt skrivbord.

I Linux Mint har vi gjort det lätt att dela med sig av stora filer. Du kan högerklicka på valfri fil och välja “Upload”. Detta kommer att starta ett program vid namn mintUpload.

MintUpload jobbar mot en online-service som tillhandahålls av linuxmint.com som inte kräver någon inloggning eller registrering. I mintUpload, benämns den här tjänsten “Default”. Högerklicka på en fil, välj “Upload” och när mintUpload öppnas välj “Default”.

MintUpload kommer kontrollera om det finns tillräckligt med utrymme för att lagra din fil. Om så är fallet kommer du kunna klicka på “Upload”-knappen.

En förloppsindikator visar förloppet för uppladdningen, när uppladdningen slutförts visas en adress i “URL”-rutan. Den här adressen är den plats varifrån människor kan ladda ner din fil. Du kan antingen kopiera adressen och sprida den vidare eller så kan du trycka på “Email”-knappen så startar mintUpload Thunderbird och genererar en e-post-mall åt dig.

Tjänsten “Default” accepterar filer mindre än 10MB och lagrar filerna i 2 dagar, varefter de tas bort för att frigöra plats på lagringstjänsten.

Att använda ett Mint-Space-konto med mintUpload

MintUpload är också kompatibelt med Mint-Space-konton och om du har ett Mint-Space-konto kan du lägga till det till MintUpload som en extra tjänst. Till skillnad från tjänsten “Default” där filerna lagras på delad publik plats, när du använder ditt Mint-Space-konto med mintUpload kan du lagra dina filer så länge du själv vill och utan begränsningar på filstorlek. Der här är som att ha en FTP-klient direkt integrerad med ditt skrivbord och arbeta med din egen onlinelagring.

Du kan köpa ett Mint-Space-konto för $30 per år härifrån: http://linuxmint.com/store.php

För att använda ditt Mint-Spacekonto med mintUpload, behöver du skapa en ny servicefil. Öppna en terminal och skriv:

sudo gedit /usr/lib/linuxmint/mintUpload/services/MintSpace

En textredigerare bör öppnas, lägg till följande rader:

name=MintSpace

host=din_domän.com

user=ditt_användarnamn

pass=ditt_lösenord

space=http://customer.files.mint-space.com/getfreespace.php?account=ditt_användarnamn

url=http://customer.files.mint-space.com/getfile,<TIMESTAMP>,<FILE>,ditt_användarnamn.html

path=mintupload

maxsize=1000000000

persistence=9999

Byt ut orden i fetstil med den information som du erhållit i samband med att du öppnade ditt Mint-Space-konto. Spara filen och stäng textredigeraren. Öppna en terminal och skriv:

sudo rm -f /usr/lib/linuxmint/mintUpload/services/MintSpace~

Högerklicka på en fil och välj “Upload”. Nu bör du se “MintSpace” i listan med tjänster.

MintUpload är nu konfigurerat att fungera med ditt MintSpace-konto och du kan börja utnyttja det 1GB stora lagringsutrymme för att lagra så många filer du vill. Uppladdade filer lagras i en katalog kallad “mintupload” på ditt konto och de finns där tills du bestämmer dig för att ta bort dem.

Arkivera e-post och websidor som PDF

Bokmärker du ofta websidor när du vill läsa dem senare? Sparar du gammal e-post i din inkorg när de innehåller information som du behöver komma ihåg? Är din inkorg och dina bokmärken belamrade med saker du inte behöver men inte vill riskera att bli av med? Borde du inte lagra den här informationen någon annanstans? Du skulle kunna använda Tomboy-anteckningar, men att klistra in en hel artikel från internet till en anteckning är inte direkt idealiskt, du förlorar bilderna, layouten och massa annan information. Varför inte bara skriva ut innehållet istället? Inte på paper, men som en PDF-fil...

Linux Mint har en standardskrivare installerad. Den här skrivaren tar innehållet i programmet du använder och skapar en PDF-fil från det. Så om du exempelvis nyss bokat en flygresa via internet och du fått en massa information om din flygning och ett registrerings-ID öppna bara arkivmenyn och välj skriv ut.

Välj “CUPS_PDF”-skrivaren och klicka på “Skriv ut”-knappen.

Sidan du tittade på kommer att sparas i ett PDF-dokument lagrad i Dokumentmappen i din Hemmamapp.

På samma sätt kan du skriva ut e-post från Thunderbird eller vilket innehåll som helst från vilket program som helst och ha innehållet lagrad i en nygenererad PDF-fil i Dokumentmappen i din Hemmamapp.

Sammanfattning

Det finns myckett mer att lära om Linux Mint och om Linux i allmänhet.
Den här guiden var bara en översikt av en del av möjligheterna med din nya skrivbordsmiljö, men du bör redan nu känna dig mer bekväm i användandet av den och dessutom ha fått lite bättre förståelse för en del av dess komponenter.
Vad blir ditt nästa steg? Kommer du lära dig hur man använder terminalen? Kommer du att prova andra skrivbordsmiljöer (KDE, XFCE etc.)?
Det är helt upp till dig! Kom ihåg, Linux handlar om att ha kul och det finns många som gärna hjälper dig. Lär dig lite nytt varje dag. Det finns alltid något nytt att lära sig oavsett hur mycket du redan vet.

Ha kul med Linux och tack för att du valde Linux Mint.